Læg dig til at sove igen.
Før jeg kom til...
Græd du og så fjernsyn, indtil du blev en zombie.
Men fra himlen, kom jeg ned.
Jeg sparkede dig indefra.
Jeg kom ud på tæppet med åbne øjne.
Du skar navlestrengen over, og sagde; "Hej, Jack".
Mor, jeg er fem år.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
Godmorgen, lampe.
Godmorgen, plante.
Godmorgen, æggeslange.
Godmorgen, tæppe og tøjskab.
Godmorgen, fjernsyn.
Godmorgen, vask. Godmorgen, toilet.
- Det er min fødselsdag. - Det har jeg forstået.
Husk dine vitaminer. Det er den sidste.
- Gør tanden ondt? - Sind over smerte.
Hvis du er ligeglad, er det ligegyldigt.
Du har ret.
- Ved du, hvad vi skal i dag? - Hvad?
Vi skal bage en fødselsdagskage.
- En kage? Som i fjernsynet? - Men en ægte.
Det er løgn.
Også bagved.
En, to, tre...
En, to, tre, fire, fem...
Værsgo.
Godnat, Dora. Tak for dinosauren. Jeg elsker dig.
Nu skal du slukke.
Jeg vokser op til en kæmpe.
- Jeg er stærk. - Det er du.
Nøjagtig som i Jack og Bønnestagen.
Jeg flyver i ud i rummet med min hund, Lucky.
- Til alle planeter. - Vi laver strækøvelser.
Sådan.
Hinke, hinke...
Vi skifter ben.
Så gør vi det.
Som en frø.
Vi går ned og op.
Så løber vi.
Nej, denne... hov, her.
Eller det var faktisk den.
Den her også.
Sådan.
- Et æg... - Flot.
- Er det dejen? - Ja, der skal smør i.
Smør...
Det skal blandes i.
- Javel. - Du kan hjælpe.
Går det?
- Hokus pokus. - Og lysene?
Vi har ingen lys.
- Jeg ved det godt. - En ægte fødselsdagskage har altså lys.
Jack...
Det er stadig en kage uden lys.
Du skulle have bedt om lys, i stedet for bukser.
Jeg må bede om ting, vi har brug for.
- Ting, han kan skaffe. - Old Nick kan skaffe alt.
- Lad os smage kagen. - Nej.
- Jack, tag en bid. - Nej!
Kom her.
I næste uge, når jeg bliver 6 år, skal du bede om lys.
Du mener, næste år.
Edmund river sig fri.
Han svømmer til Monte Cristo øen.
Han finder skatten, som hans ven fortalte om.
Han køber en stor yacht.
Og sejler tilbage til Frankrig.
Da han ankommer, vil han købe øen.
Og kalde sig Greven.
Han svor at hævne sig på alle, der havde gjort ham ondt.
- Må vi få mere kage? - I morgen.
Bare en bid.
- Vi har børstet tænder. - En historie til?
Klokken er mange.
Syng.
- Her er bukserne. - Tak.
Druesirup vejer for meget, så jeg har dåsepærer med.
Hvad er det? En fødselsdagskage?
Det skulle du have sagt. Så havde han fået en gave.
Hvor gammel er han? Fire år?
Fem år.
En, to, tre...
Der er Rummet, og så er der verdensrummet.
Med alle TV-planeterne.
Og himlen.
Planter eksisterer, men ikke træer.
Edderkopper er virkelig. Engang drak en myg af mit blod.
Men egern og hunde er blot TV.
Pånær Lucky, min kommende hund.
Monstre er for store til at være ægte, det er havet også.
TV-folk er flade og farvet.
Men vi er ægte.
Men jeg ved ikke, om Old Nick er virkelig.
Måske kun lidt.
48, 49, 50...
51...
- Hvad er der? - Den dårlige tand.
Må jeg holde den?
Du jagede den væk.
Den var i live.
- Den havde stjålet vores mad. - Jeg er alligevel ikke sulten.
Den har bakterier og angriber os, når vi sover.
Musen er min ven.
- Du dræbte ham. - Nej, den løb væk.
- Narrer du mig? - Nej, Jack.
Den er tilbage i baggården.
Hvilken baggård?
- Der lever de også på TV. - Lav en UFO af dette.
Old Nick vidste ikke, jeg havde fødselsdag.
- Han er ikke vores ven. - Han ville komme med en gave.
Du skal ikke lytte med, men sove i stedet for.
- Jeg har aldrig fået en gave. - Han mente det ikke.
- Måske var det Lucky. - Vi kan ikke have en hund.
Her er ikke nok plads, når den gør og kradser.
- Lucky lovede ikke at kradse. - Den findes ikke.
- Jo, det er. - Nej.
Du har fundet på ham. Han er ikke virkelig.
Jack, Undskyld. Kom her.
Undskyld. Det var ikke sødt.
- Hvor er vi, når vi sover? - Vi er lige her i Rummet.
I drømmene... Går vi så ind i fjernsynet?
Vi er altid her.
Farvel, mus.
Må jeg åbne den?
Sådan.
- Hvorfor svarer rumvæsnerne ikke? - De kan ikke høre os.
Jeg gør det endnu højere.
Jeg dræber dig.
Den giver mig stød...
- Mor, den angriber mig. - Åh, nej.
Nu har jeg dig.
Mor, hvad er det, der lugter?
Satans.
- Hvad er det for en stank? - Jeg brændte noget ost på.
- Jeg tænkte mig ikke om. - Det er ikke din stærke side.
Det ved jeg godt.
Sæt dig ned.
Tak.
Blev han glad for bilen?
Ja?
Jeg kender drenge.
- Vitaminpillerne? - Det er spild af penge.
- Så bedre madvarer. - Nu igen.
Lad være at klage, vær mere taknemmelig.
- Tak. - Så stop dog.
Tak for alt.
Du aner ikke, hvordan verden ser ud nu.
- Hvem betaler strømmen? - Det gør du.
Hvordan skal jeg kunne fortsætte med det?
Hvad mener du?
Ikke noget.
- Hvad betyder det? - Seks måneders opsigelse.
- Hvis du skulle tænke på det... - Hvad vil du gøre?
- Søger du efter et job? - Der er intet at få.
- Han sover. - Næppe.
Er han altid i skabet?
Er du unormal?
Hej, Jack.
- Lad os gå i seng. - Vil du have slik?
- Kom herud. - Lad os gå i seng.
- Så er du sød. - Er jeg?
Har din mor ikke lært dig, du skal opføre dig pænt.
Halløjsa.
Lad være! Fingrene væk!
- Lad ham være. - Nu holder du mund.
Vil du trække vejret?
Vil du det? Så holder du kæft.
Du rører ham ikke.
Hvis du tager fat i mig igen, -
- så slår jeg dig ihjel. Glem ikke, hvordan du fik ham.
- Jack? - Undskyld, jeg kom ud af skabet.
- Er du okay? - Undskyld.
- Det er okay. - Jeg gør det ikke igen.
Mor, jeg er en drage.
Jeg er en drage.
Han har slukket for strømmen.
Du har set, hvordan det har været...
- På det seneste. - Så Alice tænker, -
- at meget få ting, er umulige.
Der er ingen grund til at vente...
Mor?
- Jack, husker du musen. - Ja?
Ved du, hvor han er?
Det gør jeg.
På den anden side af væggen.
- Anden side? - Der er altid to sider.
Ikke på en oktagon.
- Den har otte sider. - En væg.
Sådan her. Vi er her, musen der.
- I rummet? - Nej, verden.
- Det er tættere på. - Jeg kan ikke se det.
Jeg har fortalt dig noget, da du var meget yngre, -
- da du ikke kunne forstå, men nu er du ældre og klog.
Hvor tror du, at Old Nick får maden?
- Fra TV og magi. - Magi findes ikke.
TV afspejler virkelige ting og mennesker.
De eksisterer.
- Eksisterer Dora? - Nej, hun er en tegneserie.
Men andre folk, med ansigter som vores, -
- er billeder af virkelige ting. Det gælder alt, du ser.
Havet, træer og katte.
- De passer ikke. - Jo, de gør.
De passer ude i verden.
Jack, du er så klog. Du må have tænkt tanken.
Må jeg få noget andet at spise?
- Der er et blad. - Hvor?
- Jeg kan intet se. - Kom her.
Kig godt efter.
- Kan du se det? - Nej, blade er grønne.
Ja, på træerne, men når de visner, skifter de farve.
Hvad med træer, hunde, katte og græs?
Vi kan ikke se det herfra. Ovenlysvinduet peger opad.
- Du narrer mig. - Nej.
- Du lyver! - Jack.
Du var for lille til at forstå, så måtte finde på en historie.
Men nu er det omvendt, for du er fem år nu.
Du er gammel nok til at forstå, hvad verden er.
Vi kan ikke blive her. Du må hjælpe mig.
Jeg vil være fire år igen.
ALICE I EVENTYRLAND
Husker du, at Alice kom fra et andet sted?
- Hun faldt ned i et hul. - Det skete også for mig.
- Jeg var en lille pige. - Nej.
Jeg boede i et hus hos min mor og far.
- Din mormor og morfar. - Hvilket hus?
Ude i verden. En baghave og hængekøje.
- Vi gyngede og spiste is. - Et TV-hus?
Nej, et rigtigt hus.
Hører du overhovedet efter?
Da jeg var 17 år, -
- gik jeg hjem fra skole. Du var stadig i himlen.
- En fyr lod som... - Hvilken fyr?
Old Nick. Jeg kender ikke hans rigtige navn.
- Hans hund... - Hvad hed den?
Der var ingen hund. Han narrede mig.
Old Nick tog mig.
- Jeg vil have en anden historie. - Du får altså denne.
Han smed mig i haveskuret. Rummet er skuret.
Han låste mig inde. Kun han kender koden.
Jeg har været låst inde i syv år.
- Forstår du det? - Den historie stinker!
Jack, verden er så stor. Du ville slet ikke tro det.
- Rummet er en rådden del. - Nej, kun hvis du prutter.
- For pokker... - Jeg tror dig ikke!
Varmen er tilbage.
Mor?
Æggeslange er min længste ven.
Smelteske er den bedste at spise med, da den buer.
Labyrinten snor sig.
Hun gemmer ting for mig.
Toilet kan få lort til at forsvinde.
Lampen lyser op, pånær ved strømudfald.
Du er den bedste til at læse og synge.
Dog ikke på "dumme dage".
Jeg er den bedste til at tegne.
Den er ikke længere bange.
Den er større nu...
En rejse hun tager, hvert andet år.
Er skildpadder ægte?
Ja, jeg havde en som kæledyr.
- Krokodiller og hajer? - De eksisterer alle.
Hvad med det?
Det kan man godt sige. Det er ægte mennesker.
Men de klæder sig ud, så de ligner dem for 100 år siden.
Det er bare TV?
Du er ved at regne det ud.
Når Old Nick kommer igen, sparker jeg ham i røven.
Nu skal du høre.
Jeg prøvede engang.
Jeg gemte mig bag døren med låget fra toilettet.
Det var det tungeste herinde.
Da han kom ind, slog jeg ham i hovedet.
Jeg dummede mig.
Han lukkede døren og tog fat i mit håndled.
Derfor er det ømt nu.
Vi kan dræbe ham, når han sover.
Og hvad så? Så løber vi tør for mad.
- Vi kender ikke koden til døren. - Mormor og morfar kan komme.
De ved ikke, hvor vi er. Rummet er ikke på et kort.
Jack, hør her.
Vi missede det næsten, men vi har en chance.
Du skal hjælpe med at narre Old Nick.
- Jeg forstår det ikke. - Jeg gør dit ansigt varmt, -
- så Old Nick må køre dig på hospitalet.
Der beder du lægerne om hjælp.
- Måske når jeg er seks år. - Det skal være i aften.
Jeg siger til Old Nick, -
- at strømudfaldet gjorde, du blev syg og fik feber.
- I morgen. - Jeg er din mor og bestemmer.
Det er okay. Du skal spille syg.
Du skal være svag, okay.
Hvad laver du?
Undskyld, men du skal lugte syg.
Det er godt.
Vis mig beskeden i lommen.
På hospitalet, hvad gør du så?
Hvad er det?
Du har noget af mig med.
Tilbage i lommen med det.
Okay, du har din styrke med.
- Jeg er bange. - Det ved jeg godt.
Kom nu.
Det er okay.
- Der er du. - Du kender rutinen.
Sig intet, før døren er lukket.
Jack er syg. Her var så koldt.
- Det er din egen skyld. - Jeg kunne ikke holde ham varm.
- Giv ham smertestillende. - Han kaster dem op.
Lad være.
Lig stille.
Han brænder jo.
- Jeg finder noget stærkere. - Han er fem år.
Han er dehydreret og har feber.
Hold kæft og lad mig tænke!
- Han får noget i morgen aften. - Han må på sygehuset nu.
Han kan ikke vente.
Skal jeg stadig afsted?
Ikke denne gang.
Det er okay.
Husker du, Edmond hiver sin ven op af tasken?
Og gemmer ham?
Så hopper han i tasken, og venter musestille.
Det skal du gøre.
Det er sværere end at spille syg, -
- for du skal spille død.
Jeg ruller sammen.
- Jeg vil ikke være død. - Du leger det bare.
Vi ruller dig ind, så Old Nick ikke ser dig.
Old Nick tager dig med...
Du skal ikke være svag denne gang, men stiv som en robot.
Det vil ryste og føles sådan.
Så ved du, at Old Nick kører. Så skal du rulle.
Du siger ikke en lyd. Jeg er med dig inde i hovedet.
Rulle... længere.
- Indtil du er ude. - Jeg sidder fast.
Mor, jeg kan ikke.
Old Nick tager tæppet med ud.
Han smider dig i bilen.
Han finder et sted...
- Hvor han lægger dig. - Nej.
Det skal nok gå.
Du ruller dig ud og løber væk.
Sådan.
Det er for mange, jeg gør tæppet kortere.
Okay.
Rul, Jack.
- Du kan godt. Mere. - Jeg hader dig!
Okay.
Bilen. Rulle ud. Hoppe.
- Stikke af. - Hoppe, når bilen står stille.
Du skal skrige, når du ser nogen.
"Min mor er Joy Newsome."
- Hvem er nogen? - Den første, du ser.
Et rigtigt menneske?
- Og hvis Old Nick ruller mig ud? - Det gør han ikke.
- Har du tanden? - Her, så jeg ikke taber den.
Du er utrolig.
Du vil elske det.
- Hvilket? - Verden.
Huset med hængekøjen. Mormor og morfar.
Og dig?
Ja...
Du må være stiv. Undskyld, Jack.
- Du kan gøre det. - Antibiotika.
Hvad laver du?
Det blev værre om natten.
Han vågnede ikke igen.
Du godeste.
- Det var nok alvorligt. - Du dræbte mit barn.
- Rolig, lad mig... - Du rører ham ikke.
- Er du sikker? - Om jeg er?
Han kan ikke blive her.
- Hvor kører du ham hen? - Jeg tænker lige.
Et flot sted, ikke i nærheden, så føler jeg ham.
- Okay. - Et sted med træer.
Javel.
Du skal love mig, at du ikke kigger på ham.
- Lov mig, du ikke kigger. - Jeg lover det.
Det bliver snart mørkt.
Jeg kan ikke...
Vær forsigtig.
- Stille og rolig. - Jeg har ham.
Gå væk.
Ansigtet mod væggen.
Bil, rul dig ud...
Hop, løb, find nogen.
Jøsses. Forbandede kælling.
Det er jeg ked af. Han kom lige pludselig.
Det er jeg virkelig ked af.
- Er din pige okay? - Det er under kontrol.
Er hun kommet til skade? Skal jeg ringe til nogen?
- Hjælp. - Jeg tager mig af det.
- Hvad er det, du har der? - Kom så.
Er det til mig?
Pas nu dig selv!
Jeg ringer til politiet.
Sæt dig.
Hej, søde.
Boomer gør ikke noget.
Han er væk. Jeg ringer til nogen.
Der var en rød bil, som kørte væk.
Jeg prøvede at stoppe ham.
Hej, jeg er betjent Parker. Hvad er dit navn?
- Jack. - Kan du siger det lidt højere?
Okay...
Så...
Har du et andet navn?
Jack. Det er okay.
Hvor gammel er du?
- Jeg er fem år. - Fem?
Kan du fortælle, hvor du bor?
Skal vi ikke ringe til børneforsorgen.
Har du en mor?
- Mor... - Har hun et andet navn?
- Jeg kan ikke huske det. - Hvor er din mor?
- I Rummet. - Hvilket rum?
Hvor er rummet?
Er ham i bilen din far? Eller din mors kæreste?
- Hvad er det? - Noget af mor.
Det er okay.
Tak, Jack. Du har gjort det godt.
Kan du kende noget?
Jack?
Hvad er der udenfor rummet?
Verdensrummet.
- Nej, verden. - Er han påvirket?
Når du går ud af døren...
- Gør du ikke det? - Vi kan ikke åbne døren.
Jeg tror, han er påvirket.
Er der dagslys i rummet?
- Hvor mange vinduer? - Ingen.
- Hvordan kommer solen ind? - Af tagvinduet.
Tagvinduet?
- Du bor i et hus, med et tagvindue? - Det er ikke et hus.
Okay.
- Det er... - Du får mere ud af ham...
- Giv ham et øjeblik. - Det er et skur.
Et skur?
- Det er en nål i en høstak. - Hvad fik dig til at hoppe?
- Mor sagde det inde i mit hoved. - Hvad sagde hun?
Hop, når den sænker farten. Men kunne jeg ikke.
Hvad gjorde du så?
Tredje gang væltede jeg.
Tredje gang hvad?
Tredje gang den sænkede farten.
Så stoppede den, og jeg hoppede af.
Jeg har forstået.
54-09 kalder. Central hør godt efter, vi har en omtrentlig placering.
Sydpå af Elm. Tre stop efter krydset.
Se efter et skur, med tagvindue.
Kig også efter en rød bil i indkørslen.
- 54-09 på vej. - Utroligt.
Det var flot, Jack.
Det er en mulig gidseltagning.
Bliv hos drengen.
Det hele skal nok gå.
Parker, det er omme bagved.
- Skuret er stadig låst. - Kan I komme ind?
Mor.
Åbn døren!
- Jack! - Mor!
- Jack!
Kan vi ikke gå i seng?
Jo, de tager os sted hen.
Nej, vores seng. I mit rum.
Mor!
Godmorgen, sovetryne.
Jeg ventede så længe på, du vågnede, at jeg faldt i søvn.
- Er vi på en anden planet? - Nej, bare et andet sted.
Dette er...
Et soveværelse på hospitalet.
- Er vi rigtig syge? - Vi er ikke syge.
- Hvor længe skal vi være her? - Ikke ret længe.
Mormor så os i går. Hun henter os, når vi er okay.
Og morfar?
Han er på arbejde, men er på vej hjem.
Jeg kom til at tisse i sengen.
Det var et uheld.
Hallo? Ja, lige nu.
Det ville være dejligt. Kan du komme med det om 20 minutter?
Tak.
Træd ud.
- Det er spild. - Du får nogle nye.
I søndagsgave?
Der vil være mange gaver, ikke kun om søndagen.
Hvor er badet?
Der er en bruser. Den sprøjter mere.
Kom her.
Det er os.
Finder han os?
Nej. Aldrig.
Kom.
I bad før sengetid, det er reglen.
Der er ingen regler, vi kan gøre, som vi vil.
- Har du ondt? - Nej.
Vi du med ind?
Det banker på døren.
Det er okay.
- Godmorgen. - Det er okay.
- Er I vågne? - Ja.
- Bare sæt det der. - Det er okay.
Hej, Jack. Hvordan går det?
Mit navn er Dr. Mittal.
Du sov, da jeg var her i morges.
- Er du sulten? - Vil du have morgenmad?
Du må være sulten.
Se hvad vi har. Pandekager og frugt.
Lad os se.
Pandekager. Det er lækkert.
Virkelig lækkert.
Vil du prøve? Der er også sirup.
Så, jeg har lidt lækkert med.
Solbriller. Det er mere behageligt, hvis I skal udenfor.
Og solcreme til ham.
- Denne er vigtig til Jack. - Er det nødvendigt?
Der er mange bakterier, han skal vænne sig til.
Min kollega udskrev -
- disse til dine smerter, indtil du kan opereres.
- Disse hjælper på søvnen. - Tak.
Kom så, Jack.
Har du tænkt over det, vi talte om?
Ja, det synes jeg.
Men jeg vil bare gerne hjem.
Okay. Du ved, hvad jeg mener.
Med alt det I har oplevet...
- Bare hold godt øje med Jack. - Der skete intet med ham.
- Det forstår jeg. - Han bliver okay, ikke sandt?
Det vigtigste, du gjorde, -
- var at få ham ud, mens han var plastik.
- Hvad? - Jeg er ikke plastik.
- Hvad så, Jack? - Han siger, han ikke er plastik.
Der fik du mig.
Du er virkelig, og meget modig.
Kan vi tale om det senere?
Far!
Undskyld, vi kunne ikke vente længere.
Hej, Jack. Tak, fordi du reddede vores pige.
Jeg har været ude i verden, i 37 timer.
Jeg har set pandekager og trapper.
Og fugle, vinduer og biler.
Og skyer, politi og læger.
Og mormor og morfar. Mor siger, de ikke bor sammen mere.
Mormor bor der med sin ven, Leo, nu.
Morfar bor langt væk.
Det er jeg ked af.
Jeg har set mennesker, med forskellige ansigter.
Forskellige størrelser og lugte. Der talte sammen.
Politiet bekræfter, at de har arresteret en mistænkt.
Verden er som alle TV planeterne. På samme tid.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal se hen.
Jeg vil bare gerne hjem.
Der er døre, og endnu flere døre.
Og bag dørene, er der et nyt indenfor.
Og et nyt udenfor.
Når ting sker, er det lykkeligt. Det stopper aldrig.
Plus...
Verden skifter farve, og temperatur.
Og der er usynlige bakterier overalt.
Da jeg var lille, kendte jeg kun til små ting.
Men nu jeg er fem år, kender jeg til alt.
Der er de!
- Skal vi ud i dette? - Det er okay, skat.
Kom her, Jack.
Mrs. Newsome. Dette er kanal fem.
Bare rolig, de keder sig hurtigt.
Vi har styr på bagsiden.
Sørg for gardinerne fortil er trukket for.
Vi er udenfor, hvis I har brug for hjælp.
Din far taler stadig med advokaten.
- Er du okay? - Ja, skal vi gå nedenunder?
Du kan godt.
Det er flot.
- Okay. - Goddag.
Velkommen hjem, skat. Jeg er glad for at se dig.
Dette er Leo. Han har altid været vores ven.
- Jack... - Det er okay.
Det er okay, skat. Kom med ind.
Jack...
Hvad vil I have? Er I sultne?
- Vi har alt. - Folk har været så søde.
Vil du have noget at drikke?
Jack, mormor spurgte om noget.
- Er du sulten? - Juice.
Han vil gerne have juice.
- Dig? - Jeg har det fint.
Når mormor spørger om noget, kan du godt svare hende.
Du behøver ikke sige alt til mig.
Mor, hvad er det?
Det er legetøj. Gaver til dig.
Fra folk, der er glade for, vi kom hjem.
Hvilke mennesker?
Bare mennesker.
Hvor er isen og hængekøjen?
Ved det ikke. Vi går ud senere.
Hvad er det?
- Hvor fandt du den? - Dernede.
Har I hund?
Det er Leos hund.
Han bliver passet af min kammerat lige nu.
- Nyder livet på landet. - De sagde på hospitalet, -
- at vi skulle undgå kæledyr det første stykke tid.
Advokaterne sagde, vi ikke kan udelukke en retssag.
Han ville gennemgå det hele, men jeg sagde ikke i dag.
Jeg gjorde det klart, der ikke er mere kontakt.
Og bad dem respektere vores familie.
Undskyld...
- Vil du have en drink? - Ja tak.
Bare det du har.
Er der noget, du kan lide, søde?
Eller kan lide at lave?
Du kan godt.
Kom.
Ja...
Det er din mors værelse.
Måske kan vi klippe håret i morgen?
- Mor. - Hvad?
Det er sandt.
Han siger, det er der, hans styrke er.
Jeg lader jer få fred. Vi ses nedenunder.
- Vi kommer dernede. - Okay.
Det er lækkert.
Det er æbler, dem kan du godt lide.
- Hvad med noget is? - Værsgo.
Hvad siger man så?
- Tak. - Sig det højere.
- Det er okay. - Tak, fordi du er høflig.
- Leo. - Det er lækkert.
- Isen gør ondt. - Har du hjernefrys?
Spis det langsommere.
Jeg tror, jeg går i seng.
Er der noget galt?
- Nej. - Hvorfor har du travlt?
Har været en stor dag.
Du har intet sagt til Jack.
Skal vi tale om det nu?
Ja, vi skal.
Se på ham.
Far.
Robert. Vær nu sød.
- Far. - Undskyld.
- Jeg kan ikke... - Robert.
Læg skeen. Vi går i seng.
Joy, lad nu være.
Hvor er morfar.
Han skulle hjem.
Vil du lege med legetøjet?
- Kan du se, hvem det er? - Det er dig.
Ja, det er.
Og Stacey Bedden.
Og Heather Noel, og Laura Sullivan.
Vi var på stafetholdet.
Jeg var sidstemanden. Og hurtig.
Vi deltog i løb.
- Rigtige løb? - På en bane.
- Ved du, hvad der skete med dem? - Nej.
Ingenting. De levede bare livet.
Væk fra vinduet.
Noget andet vi skal tale om er...
- Hvad med medierne? - Vi er ikke klar. Ikke endnu.
Okay.
Der vil være udgifter. Bare et interview er mange penge.
Hvor længe skal vi være her?
Vi bor her nu.
Det var, hvad jeg kunne fortælle. Nancy ved sikkert mere -
- hun ringer, når hun kommer hjem.
Tak.
Okay...
Hvad skal jeg dog lave nu.
Hvis der bare var nogen, der ville lege.
Eller tale med mig. Men åbenbart ikke.
Jeg er ret sulten. Nu ved jeg det.
Jeg har vist noget i køkkenet.
Jeg har vist noget meget lækkert i køkkenet.
Lad mig se.
Vidste ikke, du var oppe.
Lækkert, ikke sandt?
Jeg kan også godt lide det. Lidt sødt, men godt.
- Har du virkelig en hund? - Ja. Den hedder Seamus.
Den er lille og ikke ret klog.
Du skal møde ham en gang.
Han vil give dig hånden.
Jeg havde engang en hund, der hed Lucky, men han var ikke virkelig.
Han boede i Rummet.
Er der skyer på himlen?
Ligner en dejlig dag. Hvem er dig?
Ham der? Og hvem er det?
- Hvad er det? - En hval.
Han ser blod under isen, så han vil dykke.
Beklager.
Det er okay. Lad hende hvile sig.
- Jeg er næsten færdig. - Okay.
Jeg glæder mig til at se, hvordan det bliver.
Bare rolig.
Det er helt normalt.
Det tager tid for hende. Hun har været hjemme i 10 dage.
- Jeg har brug for hjælp. - Du tog min taske, hvor tingene var i.
Kan du ikke gå nedenunder?
Nu.
Jack!
Kom her.
- Se, du har alt det legetøj. - Jeg vil ikke have det.
Alle børn ville være lykkelig for det.
Prøv LEGO.
Saml dem, sådan her.
Prøv.
Er det sjovt?
Jack. Sig noget.
Jack!
Han skal lege med noget rigtigt. Jeg er bekymret for ham.
Han klarer sig fint.
Jeg giver ham ikke min telefon, så vær sød ikke at give ham din.
Jeg ønsker bare, han knytter sig til noget.
Joy...
Han klarer sig fint.
Jeg ved ikke, hvad der er galt med mig.
Jeg burde være glad.
- Du har brug for hvile. - Nej, jeg har ikke.
Jeg har ikke brug for hvile.
Det sagde lægen ikke. Du aner ikke, hvad han sagde, -
- fordi det var en privat samtale.
- Du er umulig at tale med lige nu. - Det er jeg ked af.
- Nej, du er ikke. - Nej, jeg er ikke.
Du aner ikke, hvad der foregår inde i mit hoved.
- Jeg har spurgt. - Ser du ikke andet, når du ser på mig?
Når jeg ser på dig, ser jeg min datter.
Du har ikke brug for mig.
Du har klaret dig fint uden mig.
Hvordan kan du sige det?
Tror du, det kun var dit liv, der blev ødelagt?
- Ja, det tror jeg faktisk. - Og hvis nogen tog Jack fra dig?
- Hold mund. - Rolig nu.
Du burde tænke på ham.
Du skal ikke lære mig, at passe min søn.
Undskyld, jeg ikke er sød mere.
Hvis din stemme, som sagde, vær sød, -
- ikke var i mit hoved, havde jeg måske ikke hjulpet ham med hunden.
Bliv der, Jack.
Jeg ringer til advokaten.
Kan ikke holde ud at være her.
Hvad skal vi til interviewet?
Du skal vide, at du styrer interviewet.
Du bestemmer, hvad vi taler om.
Ellers siger du til, så går vi videre.
Min advokat sagde...
Værsgo.
Troede du, at du ville se dette hus igen?
Jeg håbede på det.
Jeg kunne ikke gøre andet.
Tænkte du på fortiden...
Du skal med ned, Jack. Husker du, hvad mor sagde?
... fjollede ting med vennerne.
- Her er varmt, ikke? - Lysene varmer meget.
Ved at lytte til dig, må du ofte have følt, -
- at Gud havde forladt dig?
I de mørkeste øjeblikke...
Overvejede du, at tage dit eget liv?
- Min klient vil ikke... - Et øjeblik.
- Må jeg få noget papir? - Find noget.
Værsgo.
- Det er jeg ked af. - Det skal du ikke være.
Ingen forventer, du er stærk. Du må gerne græde.
Lad os gå videre.
Lægger du papiret under stolen?
- Sådan. - Min næse løber.
Bedre?
Da Jack blev født, -
- blev det anderledes? - Det gjorde alting.
Han var så smuk.
Jeg vidste, jeg måtte beskytte ham.
Naturligvis.
Når han bliver ældre, vil du fortælle om hans far?
Jack er ikke hans.
Var der andre mænd?
Nej, nej...
En far er en mand, der elsker sit barn.
Det er så sandt, som det er sagt.
- Men det biologiske forhold. - Der er intet forhold.
Jack er kun min.
Da han blev født, faldt det dig aldrig ind, -
- at bede din bortfører, at fjerne Jack?
- Fjerne ham? - Efterlade ham ved et hospital.
- Hvorfor gøre det? - Så Jack var fri.
Det ultimative offer.
Men havde han en normal barndom?
- Han havde mig. - Naturligvis.
Men var det den bedste løsning?
Mor?
- Mor! Mor! - Hvad sker der?
Hvad...?
- Hvad er der galt? - Kom her, Jack.
Jeg ringer til alarmcentralen.
Jeg er lige her.
Farvel.
Hallo?
Hvordan har hun det?
Han er ovenpå.
Jack?
Kom så.
Det er til dig.
Sådan. Her.
- Sig hallo. - Hallo?
Jack?
- Er du der? - Mor?
- Hvordan går det? - Kom tilbage.
Det kan jeg ikke nu.
- Kom tilbage nu. - Snart. Skal være her lidt.
Jeg bestemmer for os begge.
Jack?
Hallo? Leo?
Der er meget plads i verden.
Der er ikke meget tid, -
- for den skal fordeles, ligesom smør.
Alle siger; "Kom så, afsted."
Du må blive færdig.
Mor ville op til himlen, -
- men hun glemte mig. Dumme mor.
Rumvæsnerne kastede hende ned igen.
De ødelagde hende.
Okay.
Er du okay?
Kan du bære en pose?
- Er det okay? - Ja.
Tak. Den er let.
Okay.
- Har I været på indkøb? - Ja, vi har så.
Vi skal lave cupcakes.
- Hav en god dag. - Vi ses.
- Du er rigtig god. - Jeg har prøvet det i Rummet.
Virkelig?
- Hvad ellers? - Mange ting.
Jeg savner det nogle gange.
Var der ikke småt?
Det gik i uendelige retninger.
Mor var der altid.
Men der var småt i skabet.
- Hvad lavede du der? - Jeg sov.
Når Old Nick kom.
- Jeg savner mor. - Det ved jeg godt.
Hun skal være alene i et stykke tid.
Jack, nogen vil hilse på dig.
Jack, lad mig tage den. Lad os se.
Jack, det er Seamus.
Vil du klappe ham?
Sådan, så har han det godt.
- Får han det godt? - Det kan du tro.
Han går fremad.
Mormor, hvor er saksen?
- Hvorfor? - Jeg vil klippes.
- Vil du gerne det? - Og sende det til mor.
- Hvorfor? - Hun har brug for styrken.
Derfor skal hun have det.
- Jeg kan hjælpe dig. - Ja, tak.
Okay.
Lad os gøre det. Jeg har glædet mig til dette.
Kom.
Jeg klippede ofte din mor.
- Og din morfar. - Tror du, det vil virke?
At min styrke hjælper hende?
Naturligvis.
Vi hjælper altid hinanden. Ingen er stærk alene.
Du og din mor hjalp hinanden.
Os to. Leo og jeg.
Vi har alle samme styrke.
Det har vi vel.
Okay.
Er du klar?
Så gør vi det.
Se her.
Se selv.
Hvad siger du?
- Jeg får sæbe i øjnene. - Der hænger et håndklæde.
- Og i munden. - Hold da op.
Det er den bedste del.
- Er det ikke rart? - Jo.
Lad os se.
Sådan.
Jeg elsker dig, mormor.
Jeg elsker også dig.
Undskyld, Jack.
Det er okay. Gør det ikke igen.
Det lover jeg.
Har du fået det bedre?
Det hjælper på det.
- Jack. - Ja?
Mormor havde dette med.
Jeg vidste, jeg kunne få det bedre.
Du reddede mig igen.
- Må jeg? - Nej.
Der er ikke mere.
Okay.
- Jeg er ikke nogen god mor. - Du er min mor.
Er jeg?
Det er jeg.
Jeg vil lege med Aaron. Han er min ven.
Okay.
Da jeg var fire år, kendte jeg ikke verden.
Nu skal mor og jeg bo der for evigt.
Indtil vi dør.
Dette er vejen i en by, i et land kaldet Amerika.
Jorden er den grønne og blå planet.
Den drejer rundt, så hvorfor falder vi ikke af?
Der er også verdensrummet. Ingen ved, hvor himlen er.
- Hjælp mig. - Træk dig fri.
Mor og jeg har besluttet, fordi vi ikke ved, hvad vi kan lide -
- skal vi prøve alting.
Der er så mange ting herude.
Det er faktisk skræmmende, men det går nok.
Fordi vi er stadig sammen.
Kan vi ikke tage tilbage til Rummet?
- Jack. - Bare på besøg.
Pas på.
- Er det Rummet? - Ja.
Er det blevet mindre?
- Hvor er alle ting? - De er bevismateriale.
Beviser på, vi var her.
Døren står også åben.
- Hvad? - Det kan ikke være Rummet med åben dør.
Skal jeg lukke den?
Nej.
Jack, kan vi gå?
Farvel, plante.
Farvel, stol et og to.
Farvel, bord.
Farvel, tøjskab.
Farvel, vask.
Farvel, ovenlys.
Mor, sig farvel til Rummet.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org